Мета: Показати, що однією з причин великої різниці між розрахунковими і експериментальними критичними навантаженнями є неправильне трактування процесу випучування. Метод: Використовується енергетичний критерій стійкості і співвідношення загальної лінійної теорії тонкостінних конструкцій. Результати: Отримано нові формули критичних навантажень оболонок і пластин. Обговорення: Для оцінки несучої здатності інженерних споруд, необхідні точні формули для обчислення критичних навантажень при осьовому стисненні. Такі формули поки що не отримані. Причину великих розбіжностей між теоретичними і експериментальними значеннями осьових критичних навантажень циліндричних оболонок не знайдено. У даній роботі зроблена спроба вирішити цю проблему. На відміну від традиційного підходу, тут передбачається, що при випучуванні конструкції, відстань між навантаженими кінцями не змінюється. Це дозволило отримати нові формули осьових критичних навантажень. Критичні навантаження, розраховані за цими формулами, близькі до експериментальних даних. На основі цього зроблено висновок, що отримані формули можна використовувати для реальних розрахунків критичних навантажень циліндричних оболонок і пластин, а запропонований підхід може бути використаний для продовження досліджень стійкості тонкостінних конструкцій.
Новий підхід до визначення осьових критичних навантажень оболонок, пластин і стрижнів
2019
Aufsatz (Zeitschrift)
Elektronische Ressource
Unbekannt
Metadata by DOAJ is licensed under CC BY-SA 1.0
АНАЛІЗ НАПРУЖЕНО-ДЕФОРМОВАНОГО СТАНУ ГНУЧКИХ ОБОЛОНОК СКЛАДНОЇ КОНФІГУРАЦІЇ
DOAJ | 2006
|